PLETTERING

=Plettering=

Plettering er en type overflatebehandling av materialer der materialet blir belagt med et metallbelegg. Hovedprinsippet med plettering er å danne/legge et belegg på en gjenstand eller overflate for å forfremme ønskede egenskaper, som for eksempel for å danne et korrosjonsbestandig belegg på et korrosivt metall. Det finnes flere metoder for plettering av materialer. Valg av pletteringsmetode avhenger av om materialet er elektrisk ledende eller kjemisk reaktivt. Plettering kan deles inn i 4 hovedprosesser: elektrolyttisk plettering, autokatalyttisk plettering, ionebyttingsplettering og mekanisk plettering.

Forbehandling
Før selve pletteringen utføres vil metallet gjennomgå minst 2 former for forbehandling. Forbehandling før plettering deles som regel inn i avfetting og beising med eventuelle skyllinger og spesialbehandlinger.


 * Avfetting ** fjerner urenheter som befinner seg på overflaten av metallet. Urenheter kan gi uønskede reaksjoner under pletteringen og senke kvaliteten på det ferdige produktet.


 * Beising ** har som hovedformål med å fjerne oksidbelegg og rust på materialet før den skal påføres belegg. Dette gjøres vanligvis ved å dyppe metallet en kort stund ned i en svovel/saltsyre eller en sterk base løsning som etser bort det ytterste laget. Ved metaller som danner oksidbelegg øyeblikkelig med kontakt med luft, for eksempel aluminium og titan vil man bruke inhibitorer i beisebadet. Wood-prosessen (for rusttfritt stål) og sinkatering (for aluminium) er to prosesser som er aktuelle for å hindre dannelse av oksidbelegg.

Hydrogenskjørhet kan oppstå under beising av metallet. Når metallet blir utsatt for syrebadet kan det hende at hydrogenioner vil diffundere inn i metallet som senere danner hydrogengass, som er et mye større molekyl en det opprinnelige hydrogenatomet. Dette vil føre til at hydrogengassen blir innesperret i metallet. Denne innesperrede hydrogen gassen vil føre til et stort indre trykk som kan føre til sprekker og betydelig reduserer styrken på metallet. Løsningen på dette problemet er å varmebehandle metallet på et par hundre grader i noen timer før videre behandling.
 * Hydrogenskjørhet **

Dette er et trinn der man fjerner eventuelle alkaliske rester og oksidbelegg som ligger igjen.
 * Sur deoksidering ** (dekapering)

**//Autokatalytisk Plettering (electroless plaiting)//**
Autokatalytisk plettering er en av overflatebehandlingsprosessene som ikke krever påsatt strøm, men består i at man bruker forskjellige typer redoksreaksjoner til å utfelle et metallbelegg på overflaten. Badet og elektrolytter består av metallioner, stabilisatorer og reduksjonsmiddel. Det er det elektrokjemiske forholdet i badet som forsaker at katalytiske overflater kan få metallutfelling. Denne prosessen krever ingen ekstern form for energi, der reduksjonsmidlet er energikilden. Metoden brukes primært til utfelling av kobber og nikkel.

**//Elektrolytisk Plettering//**
Elektrolyttisk plettering går ut på at en påfører et metallisk belegg utenpå et annet, ved hjelp av en ytre strømkilde. Selve pletteringen fungerer som en celle, der man har en anode- og katodereaksjon. Metall gjenstanden som man vil påføre et belegg, blir dyppet ned i et bad eller elektrolytt. Gjenstanden blir katoden i denne prosessen, mens belegget er anoden, som løser seg opp og legger seg på overflaten av det nedsenkede materialet, når strøm blir påført cellen. Elektrolytisk plettering er en bra prosess hvis man ønsker et tykkere overtrekksbelegg av et materiale. En ulempe med prosessen er at det er lett å få ujevn tykkelse av belegget siden strømtettheten endrer seg mye ved geometrisk kompliserte strukturer. En måte å hindre ujevnheter er enten å runde av skarpe kanter og hjørner, eller å bruke strømskjerm eller strøm tyv under pletteringsprosessen.

Mekanisk Plettering
Mekanisk plettering er en overflatebehandlingsprosessene, der grunnmaterialet legges mekanisk på et metall uten bruk av elektrokjemisk eller kjemiske prosesseringsmetoder. Pletteringen utføres ved å putte de gjenstandene man har lyst til å plettere i en trommel, med vann, glasskuler, beleggspulver og diverse kjemikalier. Påleggingen foregår ved at påleggingspulveret kaldtrykkes på emnets overflate ved gjentatte sammenstøt mellom emnet og glasskuler under trommelens rotasjon.

Ionebyttingsplettering
Ionebyttingsplettering er den simpleste form for kjemisk plettering. Hovedsakelig består prosessen av å dyppe et metall i en oppløsing som reagerer med metall ionene til grunnmateriale for å danne et metall som utfelles på metalloverflaten. Forskjellen mellom autokatalytisk og ionebyttings plettering er at deler av grunnmateriale går med på å danne belegget. Prosessen har stor industriell betydning, og blir brukt til blant annet til fortinning av kobber og aluminium og bronsering av kobber/tinn. Ionebyttingsplettering blir ofte brukt der man trenger utfellinger som skal danne tynne overflatebelegg.

Deponering av tynne filmer (”Thin-film deposition”)
Overflatebelegg kan også utføres i mikroskopiske størrelser, der gjenstander i atom størrelsen kan behandles. []

Overflate teknologi av Per Møller [] [] []
 * Referanser:**