Elektroforetisk+pulverlakkering

=Elektroforetisk pulverlakkering=

(Electrophoretic coating)
Ved elektroforese utnytter man ioniserte molekyler eller partikler som er utsatt for et elektrisk felt, sin vandring. Altså ladde lakkpartiklers vandring mot emnene hvor de utfelles. Enkelt fortalt senkes delen som skal lakkeres ned i et vandig lakkbad, det settes på strøm og det vil skje utfelling på overflaten av delen.

Prinsippet har vært kjent siden starten av det 19. århundre og det er også gjort forsøk på å dekke metalloverflater så tidlig som på midten av 1930-tallet. Likevel ble ikke metoden brukt hyppig før slutten av 60-tallet da ble den brukt til grunnlakkering av bilkarosserier, noe som også er det den blir brukt mest til i dag.

Vi skiller mellom to varianter:
 * Anaforese:** Negativt ladde partikler
 * Kataforese:** Positivt ladde partikler

Fordeler med **kataforese** i forhold til **anaforese**: - ingen elektrokjemisk oppløsning av elektrodematerialet - hydrogenutvikling påvirker ikke bindematerialet - bedre korrosjonsbeskyttelse

Det finnes noen parametre man må ta hensyn til når man benytter elektroforese: Hvor mye lakkmengde og dermed tykkelsen på overflaten avhenger av strømstyrken. Lakkens sammensetning, konstruksjon og driftsforhold har også en innvirkning.

Materialfordeling eller Throwing Power er en viktig egenskap for elektroforesen. I starten retter det elektriske feltet seg mot hjørner og kanter, mens pga. den oppbyggende motstanden flytter det seg til de ulakkerte delene som hulrom og spalter.

//Forbehandling:// Før coatingen må først og fremst overflaten renses for forurensning. Dette er spesielt viktig for denne prosessen for perfekt resultat. Elektroforeseanlegg har vanligvis 5 bad som delen skal igjennom; avfettingssone, skyllesone, fosfateringssone, varmskylling og kaldskylling.

//Bruksområder:// Metoden benyttes mest på stål. Aluminium kan også dekkes, men her gjør oksidlaget det litt vanskeligere og flere trinn må brukes. Som nevnt er det bilindustrien som benytter prosessen mest. Allikevel blir det brukt på mange andre felt, kompressorer, felger, sykler, kjøleskap mm.

//Fordeler:// //- Jevn tykkelse over hele overflaten// //- Meget god kantdekking, som også er kritiske punkt// //- Korrosjonsbeskyttende// //- Lakkering av hulrom// //- Porefri film// //- Ingen brannfare// //- Velegnet til automatisering//

//Ulemper:// //- Kun mulig med ett lag// //- Veldig begrenset lagtykkelse, 40-50 mikrometer// //- Vanskelig å dekke lag som ikke kun er ett metall// //- Løpende kontroll// //- Høye investeringskostnader// //- Mye forarbeid// //- Krever mye produksjon for å være økonomisk lønnsomt//

media type="youtube" key="e7HfC8Ct5tI" height="315" width="420"


 * Kilder:**
 * 1)** []
 * 2)** Møller, Per, //Overfladeteknologi,// Nyt teknisk forlag, 1998