leteboring


 * __ Leteboring __**

//__ Letevirksomhet i Norge: __//

Leiteboring er når man borer etter ukjente gass- og oljereservoar. Det kan ta flere år fra man starter med leting til man starter med en evt. produksjon på områder der det har blitt påvist olje og gass.

Oljeproduksjonen i Norge har i de siste årene vært fallende. Det er da viktig at letepolitikken i Norge blir utformet raskt og effektivt, slik at det kan påvises nye ressurser som kan motvirke fallet i oljeproduksjonen. I Norge er det operatørene som står for selve letingen etter nye ressurser og felt. Letepolitikken I Norge er utformet med tanke på at det skal være attraktiv for etablerte og nye aktører som skal kunne bidra med en effektiv utforskning. Regjeringen vil gi selskapene tilgang på attraktive leiteområder og det skal være en blanding mellom modne- og umodneområder.

//__Før leteboring kan starte:__//

Før man kan starte med leteboring må operatøren ha en godkjenning fra Petroleumstilsynet. Dette er en søknad som operatøren sender til Petroleumstilsynet. Petroleumstilsynet skal behandle denne søknaden og godkjenne den etter Norske lover og regler. Behandlingstiden for å få denne søknaden godkjent kan ta opp til 9 uker. I de 9 ukene er det med regnet en behandlings tid på 4uker, og resterende tid vil bli brukt til evt. klagebehandling. Denne ordningen kalles Samtykkeordningen. Denne ordningen er til for å sikre at det etableres hensiktsmessig statuspunkter i operatørens virksomhet og at myndighetens styring med de sentrale beslutninger om de sentrale beslutningspunktene i operatørens virksomhet.

Det er mange ansvarlige myndigheter inn i bilde når en slik søknad skal godkjennes. Det er blant annet Petroleumstilsynet, Statens forurensningstilsyn og Helsetilsynet. De behandler hver sin del av søknaden. Myndigheten skal behandle søknaden med hensyn på miljøkrav, utslipp av CO2 og beredskap henhold til oljeutslipp.

//__Utførelsen av leteboring:__//

Når studiene av de seismiske kartene indikerer at det er god mulighet for å finne olje eller gass, bores det en undersøkelses brønn. I offshore sammenheng blir det ofte brukt mobile borerigger, mens onshore brukes det ofte standardiserte byggesett som blir fraktet til feltet og satt opp der. Under boringen vil operatøren måle bergartenes fysiske egenskaper i brønnhullet. De akustiske egenskapene til dirkete sammenlignes med seismikk-kartet. Ved hjelp av resistivitet målinger og måling av gammastråling kan man skille lagene fra hverandre med god presisjon.

Det finnes flere metoder for å ta prøver i fra brønnen slik at man kan studere bergarten. Den første er at operatøren tar en kjerneprøve og studerer bergarten i detalj i et laboratoriet, men dette er en veldig kostbar og tidkrevende oppgave som blir brukt ganske sjeldent eller når man skal studere noe helt spesielt med brønnen. Den andre metoden som blir brukt er at man loggfører slam. Dette gjøres ved at borekakset som kommer sammen med boreslam blir analysert kontinuerlig under boringen. Dette borekasket vil kunne fortelle geologer viktig informasjon om hydrokarboner og hvilke formasjoner man kan bore i. Prisen for å borre i en brønn er 50 – 100 000 kr i timen. Det blir da viktig at man utvikler teknologi som kan gi en ny og mer effektiv boremetode enn det den er nå.

I dag deler man områdene opp i umodne- og modne områder, samt har man uåpnet områder.

//__Ulike olje- og gassområder:__//

Umodne områder er områder som ikke har kommet noe særlig i gang med å utvinne olje og dette området har ikke fått noen spesiell infrastruktur. Siden petroleumsaktiviteten gradvis har flyttet seg nordover mot de umodne områdene, har da vært viktig at vilkårene for petroleumsaktiviteten er nøye avklart. //Helhetlig forvaltning av det marine miljø i Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten (HFB)// er en forvaltningsplan som er til rette lagt for virksomhet i de områdene. Denne forvaltingsplanen skal legge en ramme for virksomheten der.

I Norge startet petroleumsvirksomheten i Nordsjøen og i dag så blir det meste av Nordsjøen vurdert som et modnet område. Det gelder også Haltenbanken i Norskehavet og deler av området rundt Snøhvitfeltet i Barentshavet. Det at et område blir betegnet som et modent område er at infrastrukturen er vel utbygd, men levetiden til den eksisterende infrastrukturen er avgrenset. Det er derfor viktig å påvise og ut vinne ressursene i området før infrastrukturen blir stengt ned.

I dag er det fortsatt områder som regjeringen ikke vil åpne enda. Dette er områder langs Nord-Norge som: Barentshavet Nord, Troms II, Nordland VII, deler av Nordland VI, samt kystnære områder av Nordlandskysten og Skagerrak. Stortinget må vedta om de uåpnete områdene skal åpnes for virksomhet før de evt. kan lyses ut en konsesjonsrunde. Grunnlag for slike vedtak er at det må utarbeides en konsekvensutgreiing som vurderer mellom annet økonomiske, sosiale og miljøkonsekvenser som operatøren må ta hensyn til.

Figur 1: Viser en oversikt over viktige letebrønner i Norskehavet

//__Kilder:__//

[|//__http://www.snl.no/petroleum/leteboring__//] · [] · []