Tiltak+mot+slitasje

=Tiltak mot slitasje=

Slitasje er degradering av materialet over tid, der vi skiller mellom flere typer slitasje: Disse typer slitasje er omtalt //her.//
 * Abrasiv slitasje
 * Adhesiv slitasje
 * Overflateutmatting
 * Korrosjon
 * Erosjon

Tiltak mot abrasiv slitasje
Abrasive slitasjer kan løses ved å innføre hardere materialer i overflaten, altså et hardere belegg. En generell regel er at det først oppnås merkbar slitestyrke mot abrasiv slitasje når:

HV overflate > 0,5*HV abrasiv ,- hvor HV står for //Vickers hardhet.//

Maksimal slitestyrke oppnås når:

HV overflate ≥ 1,3*HV abrasiv

Etter en faktor på 1,3 ganger HV (altså f.eks 1,5*HV abrasiv ), så vil ikke økt hardhet ha noen innvirkning på slitestyrken. Metoder for å øke overflatehardheten kan være anodisering og spraying av materialet.

Tiltak mot adhesiv slitasje
Et viktig begrep når det gjelder adhesiv slitasje, er //rivningsgrense//. (se slitasjemekanismer, under "adhesiv slitasje") For å unngå adhesiv slitasje kan man velge materialer med en høy rivningsgrense, slik at alle belastninger blir under grensen. Hvis det derimot må velges materiale ut fra duktilitet og hardet, bør overflaten behandles for å tåle adhesiv slitasje. Det kan f.eks gjøres ved å legge på et belegg som smører overflaten etterhvert som det blir brutt ned, slik at friksjonen går ned. Ved å endre miljøet kan man også få mindre adhesiv slitasje.

Tiltak mot overflateutmatting
Det viktigste tiltaket mot overflateutmatting, er å unngå en rullende belastning på et duktilt materiale med et sprøtt belegg. For ytterligere å redusere faren for utmatting, kan materialet poleres for å fjerne overflatesprekker. Utmattingsbrudd skjer lettest ved skarpe kanter og sprekker, så det er derfor viktig å avrunde skarpe kanter i bevegelse for å minske utmattingsfaren.

Tiltak mot korrosjon
Som ved det meste av slitasje, er også her materialvalget viktig. Jern og stål har svært lett for å korrodere i de riktige miljøene, og de er de mest brukte materialene i konstruksjoner. For å unngå korrosjon blir stålet ofte tilsatt krom, som gjør det mer korrosjonsbestandig. Det kan dannes svært mange forskjellige legeringer for forskjellige formål, som vil ha en varierende bestandighet mot korrosjon. Hvis miljøet er såpass korrosivt at det er vanskelig å unngå at materialer korroderer, så kan det være en løsning å velge materialer med større slitestyrke. Da unngår man at korrosjonsproduktet sliter på materialet, selv om det vil korrodere en del.

Et annet tiltak kan være å fjerne den kjemiske eller mekaniske faktoren til slitasjen, som f.eks å renske bort korrosjonsproduktet eller endre miljøet materialet skal oppholde seg i.

Tiltak mot erosjon
Ved høye innfallsvinkler i rør (dvs avbøyninger/ svinger) bør det brukes et duktilt material som f.eks gummi eller et duktilt stål. Den høye innfallsvinkelen og det duktile materialet, vil føre til at partiklene "spretter av". Ved lave innfallsvinkler, så gjelder det motsatte. Partiklene vil da "gli" langs overflaten uten å slite for mye på materialet. For ordensskyld, grensen mellom høy og lav innfallsvinkel regnes normalt rundt 30-40 grader.