Konverteringsbelegg

=**ANODISERING (elektrokjemisk konverteringsbelegg):**= Konverteringsbelegg kan framstilles på to forskjellige måter, elektrolytisk (anodisering) eller Kjemisk konverteringsbelegg Her skal vi ta for oss den elektrokjemiske delen:

Anodisering er en elektrokjemisk prosess som på kunstig vis øker tykkelsen på den naturlige gjennomsiktige filmen av oksid som er dannet på metalloverflaten. (1) Med anodisering forsterker vi de naturlige egenskapene til metallet ved å øke det beskyttende oksidsjiktet og gjør metallet hardere. Aluminium som vi kjenner er et mykt metall, men vil etter anodisering få et keramisk utseende og bli hardt. .

Ved å øke oksidsjiktet vil motstanden mot korrosjon og slitasje øke samtidig som overflaten blir smussavvisende og glatt.

**Prosessen**
Prosessen består vanligvis av fire trinn:
 * Forbehandling - Metallet blir forbehandlet til ønsket mekanisk egenskap. Forbehandling kan variere veldig fra metall til metall.
 * Anodisering - Likestrøm blir tilsatt metallet, som blir en anode, og en elektrolytisk celle blir dannet. Ved elektrolysen omdannes metallets overflate til oksidbelegg. Prosessen pågår til ønsket tykkelse på belegget er oppnådd. Dette foregår i et anodiseringsbad med ønsket kjemisk oppløsning.
 * Innfarging (evt) - Anodiseringssjiktet kan farges i mange forskjellige farger. Fargebestandigheten skal være relativt sterk og er derfor godt egnet til utendørsbruk. Oksidsjiktet er dessuten elektrisk isolerende og kan påføres div. trykk eller lim.
 * Tetting - Oksidsjiktet som er dannet inneholder et stort antall porer som deretter må tettes. Dette gjøres ved en behandling i avionisert vann som holder 95 – 98 °C.

Nødvendig utstyr for prosessen er Rack eller en "kurv". Rack er et slags oppheng der man henger opp metallet og der både rack og metall blir dyppet i anodiseringsbadet. Rack holder seg lengst om det er i titan. Rustfritt stål kan oppløses i badet eller bortetses og er derfor mindre gunstig. Kurv er en innretning som ser ut som en kurv. Smådeler blir festet oppi. Kontaktpunktet til strømkretsen blir da ikke oksidbelagt. Dette har som regel ingenting å si for videre bruk.
 * Utstyr:**

BIlde 1: Farging av anodiseringsjikter. (2)

media type="youtube" key="UIeE2i1pTn0" height="315" width="420"

Bestandigheten mot korrosjon er meget god, spesielt ved pH mellom 4 og 9. Anodisert metall blir også mye hardere, hardheten kommer an på hvor lenge anodiseringsprosessen har pågått, normalt hardere enn glass. Normalt sjiktstørrelse ligger på mellom 5-25 mikrometer.
 * Egenskaper og bruksområder:**

Anodisert metall, spesielt aluminiumsprofiler blir ofte brukt utendørs til fasader både pga utseende og overflatekvalitet. I tillegg er aluminiumsprofiler en enkel anodiseringprosess. Trenger lite forbehandling og har god korrosjonsmotstand.

En anodisert metalloverflate er også elektrisk isolerende.

Ved anodiseringsprosessen antas virkningsgraden til å være ca 65%, der man kan regne ut lagtykkelsen av følgende formel:
 * Virkningsgrad:**

H = (0,4 * W * T * J) / F

H = Lagtykkelsen i mikrometer F = overflaten i dm3 J = Total strømstyrke i Ampere T = Tiden i minutter W = Anodisk virkningsgrad (3)

Materialer
Metaller som kan anodiseres er hovedsakelig aluminium, men også magnesium, titan, zirkonium og sink kan behandles med denne metoden.

Økonomi
Metoden er den dyreste metoden for konverteringsbelegg. Dyrere enn både kormatering og fosfatering. Investeringskostnadene er relativt høye, men driftskostnadene kan holdes forholdsvis lave ved riktig resirkulering og bruk av kjemikalier osv. De positive bidragene til forbedring av materialets egenskaper, og i noen tilfeller utseende, gjør dette til en meget populær metode.

Miljø
Ved riktig resirkulering og avfallshåndtering er det ingen større bekymringer knyttet til miljø.

Referanser
Referanse (1): [|www.hydro.com] Referanse (2) [|www.sapagroup.com] Referanse (3) Overfladeteknologi (Per Møller, s.170-180)