Avviksboring,+horisontalboring


 * Avviksboring**, petroleumsboringsteknikk som brukes for å endre retningen på en brønn, oftest fra vertikal mot horisontal retning.

Tradisjonelt bores petroleumsbrønner vertikalt, og teknikken med roterende borestreng er bl.a. utviklet for å oppnå så rette hull som mulig. Men i forbindelse med boring til havs ønsker man å dekke så stort område som mulig fra en produksjonsplattform som står fast på bunnen. For å oppnå dette borer man en rekke parallelle, vertikale brønner tett ved hverandre. Ved et gitt dyp, typisk noen hundre meter under havbunnen, bøyer man så av brønnene ut til siden (avvikspunktet), slik at de peker mot de deler av reservoaret man ønsker å tappe.

For å få retningen på hullet til å endre seg, brukes vanligvis en borkrone som skråstilles 1–2 grader i forhold til borestrengen, som nå holdes fast. Borkronen drives av en lokal bunnhulls slamturbin. Retningen på hullet kontrolleres ved hjelp av et instrument, retningslogg, som føres ned i brønnen gjennom borestrengen. En alternativ teknikk, måling mens man borer, MWD, baserer seg på at loggeverktøyet sitter fast på borestrengen like over borkronen og sender opp informasjon om retningen på hullet ved vekselvis å åpne og lukke litt for slamstrømmen som driver turbinen. Trykkpulsene registreres på plattformen og dekodes til et retningssignal.

Utviklingen innenfor avviksboring har vært rask på norsk kontinentalsokkel, og norske selskaper er blant de ledende i verden. Man borer i dag horisontale brønner opptil over 8 km ut fra avvikspunktet (Gullfaks 2003), men man regner med at det i løpet av kort tid vil være mulig å bore opp mot 10 km lange horisontale brønner. [1]

utvinning av reservoaret.[2] __Kilder:__ [|1 Avviksboring] 2 [|Horisontalboring]
 * Horisontalboring,** er en boreteknikk der en borer vertikalt til et punkt rett over det ønskede olje- eller gass-reservoarer. Fra dette punktet begynner en så å bore med større og større vinkel slik at en til slutt ender opp med å bore i horisontal retning. De fleste olje- og gass-reservoarer er større i horisontal retning enn i vertikal retning, så ved å bore en brønn som er parallell med planet til reservoaret får man bedre tilgang på ressursene. På grunn av den kompliserte boreprosessen er horisontalbrønner mye dyrerer, og kan koste opptil 300% av en vanlig vertikal brønn. På grunn av de store kostnadene blir horisontalboring bare brukt når koning av gass eller vann kan forventes å forstyrre med full